BARBIE SUNDAY AVLYST
- Hva skal vi gjøre nå? - Jeg kommer nok på noe.
- Hva er så morsomt? - Fortalte ikke Russ?
Bare om jobben.
- Fortalte han ikke om Pete? - Nei. Hvem er det?
En lege som het Pete var så nedfor en dag.
Han kom ikke over hva han hadde gjort.
- Hva hadde han gjort? - Ligget med fem pasienter.
Men hvor mye han enn prøvde, klarte han ikke å glemme det.
Han skammet seg og følte seg så uprofesjonell-
- men stemmen i hodet hans sa: "Slapp av, Pete."
"Du er ikke den første som gjør det og heller ikke den siste."
"Dessuten er du singel. Glem det!"
Akkurat da han var kommet over skammen, sa en indre stemme:
"Men du, Pete..."
"Du er jo veterinær!"
Kom, nå går vi!
Hva gjør du?
Jeg skjønner ikke. Hva er morsomt med vegetarianeren?
- Du mener veterinæren. - Ja visst. Jeg skjønner ikke.
Han ligger med pasientene sine, trolig katter, hunder og lamaer.
Er det morsomt?
Jeg sov alltid med kattunger og valper hjemme. Det er koselig.
Ingen fare, makker. Det fins mange andre vitser å dele.
Vi gjør oss klar til i kveld og en velfortjent ferie.
Jeg kan en god vits, Violet.
Fillern! Jeg har glemt den.
Det gjør ikke noe, Daze. Jeg er her om du kommer på den.
Ti, ni, åtte...
...sju, seks, fem...
...fire, tre, to, ett!
Hva er det med deg?
Vel...
Nå som du har fylt 18, kan du straffes som voksen for lovbrudd.
Alt mellom himmel og jord, og Gud vet hva mer.
Vet det.
Dette burde muntre deg opp.
Jeg inviterte sjefen på festen vår.
Kjære Daisy, jeg kan dessverre ikke komme. Ha en fin dag. Chet.
Det var fint av deg å invitere ham.
- Hallo? Hei, Russ! - Skal han ønske god ferie?
Hvis ikke, har han ringt feil. Den dritten...
- Vet ikke. Jeg må spørre Violet. - Ikke pokker!
- Violet sa nei. - "Ikke pokker", sa Violet.
Skulle ikke vi få fri?
Violet sa at du kom til å prøve. Hun visste at du ville si det.
Du tilbyr mer penger og sier at det er en lett jobb.
Tror du at vi er dumme, eller? Takk, i like måte!
Han er ikke sann!
Kom og se, Daze. Barbie Sunday har en ny kolleksjon.
"Vis din beste side i min nye kjole."
"Ta kommandoen på diskoen eller i styrerommet"
- "i en unikt allsidig kreasjon" -
- "fra min eksklusive kolleksjon. Ingen er bedre enn deg, jente!"
Å Gud!
- Hva koster den? - Rundt 300 dollar.
Stacy Culpepper har en sånn og alle snakket om den.
- Vi må kjøpe en hver. - Det går ikke.
Vi brukte alle pengene på husleia.
Vi har kanskje råd til én kjole, og så...
Hva? Ikke nå igjen, Vi!
Ring Russ før han gir jobben til noen andre. Vi må ta den.
Sa han ikke at det var en lett jobb og tilbød mer penger?
- Jo... - Så hva venter vi på?
Dritfin!
Hei, Russ! Daisy her. Jeg vet det, men vi ombestemte oss.
Vi takker ja til tilbudet ditt. Alt ordnet seg likevel.
Vi kan ikke gjøre det den dagen som du....
- Lenger inn, vennen. - Ekkelt!
- Du skulle ikke like det. - Jeg kan ikke for det, vesla.
Har dere hørt om denne fyren? Han stjal en del ting fra Chet.
Hva stjal han?
En lastebil full av parfyme. Og den inneholdt mer enn det.
- Hva da? - En veske med penger.
Merkelig nok hadde fyren baller til å ringe og håne oss etterpå.
- Baller. - Eller dødslengsel.
Han ga oss alt unntatt navn og adresse.
Det var helt åpenbart da han køddet med oss.
Culpepper bor tre kvartal unna. Hun har sjekket ham.
Han går ut om morgenen og er tilbake om ettermiddagen.
Dere skal vente på ham når han kommer hjem. Så enkelt er det.
- Vi kjenner husverten, han åpner. - Det får vi håpe på.
Døra vil være åpen. Og ikke bekymre dere for bråk.
- Hvorfor ikke? - Bygningen er tom.
Den skal omdannes til borettslag eller noe sånn dritt.
Jobber han alene?
Husverten sa at han er ensom ulv.
- Det er i morgen. Fikser dere det? - Klart vi gjør.
Har du alle detaljer?
- Er vi enige? - Ja, det er vi.
Kom, Daze.
Hørt om Barbie Sundays nye kjole?
- Ja da. - Jeg ville bare sjekke.
- Daze! - Ja?
- Gratulerer med dagen. - Takk, Russ.
Pass på makkeren din, så får du feire neste også.
Dra til helvete, Russ!
Spør henne om Rose!
"Dra til helvete," sa jeg!
Hvem er Rose?
Forrige makkeren min.
- Jeg trodde at jeg... - Nei, dessverre.
- Hva skjedde med henne? - Hun døde.
- Hvordan da? - Hun ble skutt.
Noen rettet en pistol mot henne og skjøt.
- Hvem da? - Det er komplisert.
Nå forstår jeg. Du snakker om henne i søvne iblant.
- Gjør jeg? - Ja.
- Hva er det? - Gleder meg til vi får kjolene.
- Da vil alt bli annerledes. - Ja, gjett!
- Skal vi låse den fast? - Nei, dette får holde.
RØR DEN, OG DU DØR
- Greit? - Greit.
Jeg sier dette for siste gang til deg.
Ikke send noe mer til meg. Jeg har kastet blomstene.
Du kan ikke fikse dette. Jeg har fått nok av deg nå.
Jeg vil ikke snakke med deg eller høre fra deg, la meg være i fred.
Du vet ikke hvordan du kan fikse det. Du klarer det ikke.
Du har ikke peiling.
La meg være i fred. Jeg vil aldri mer høre fra deg.
Vekk meg når låsen går opp.
- Tenk om... - Dette er ikke en kriminells hjem.
Bare hold utkikk mens jeg drømmer om en viss kjole.
Herregud! Er det han?
- Hva skjer? - Jeg vet ikke.
Hvorfor tok han ikke pistolene?
- Skal vi vekke ham? - Jeg vet ikke.
Hei, jenter.
Det er mat på kjøkkenet om dere er sultne.
- Vet du hvorfor vi er her? - Jeg har ventet på dere.
Det må nok ha skjedd en misforståelse.
Vi kom ikke for å vaske badekaret eller rydde i skapet ditt.
- Sier du det? - Ja.
- Vi kom hit for å drepe deg. - Da er det ingen misforståelse.
Får jeg veksle et par ord med makkeren min? Et øyeblikk.
Kroppsvisiter ham, Daze.
Ingen ting, Vi.
Kom.
Dette går ikke etter planen. Det er ingen vanlig jobb.
Det er skummelt. Jeg snakker aldri med ofrene.
Det kan være en test.
- Som å være karrierekvinne. - Det har du rett i.
Og de kjolene betaler seg ikke selv.
- Jeg vet hva vi gjør! - Hva da?
Vi går bare inn der og skyter uten å tenke.
Uten å se, for vi bommer ikke.
Det er en bra plan. Riktig bra!
- Syns du? - Absolutt.
Ikke sikt for høyt.
- Vi vil jo ikke treffe fuglen. - Nettopp. Bra tenkt.
Er du klar? Da setter vi i gang.
Hvem vil ha litt snadder?
Forsiktig, de er varme.
Nei takk...
- Liker du ikke småkaker? - Jo, men...
Nå fikk jeg dårlig samvittighet.
- For noe tull! - Er det havreflarn?
Takk.
Hva er det?
Har du hatt noe i dem, eller? Hvorfor ser du så rart på oss?
Nei, nei... Dere er bare ikke slik jeg hadde ventet.
Ikke du heller.
Det gjør vel livet mer interessant.
Har du melk?
Beklager at jeg forstyrrer, men burde dere ikke lade om?
- Hva er ditt problem? - Jeg vil ikke diskutere det.
- Hvorfor ikke? - Fordi det er min sak.
- Som er? - Er dere ikke proffer?
- Hva så om jeg ikke vil si det? - Ville ikke du spørre om det?
- Dere kan kjøpe flere patroner. - Vi har patroner.
La oss få dette overstått, da.
- Jeg venter besøk. - Hva slags besøk?
Det er nok best at vi ikke er her når de kommer.
- Hvem da? - Skal dere forhøre eller myrde meg?
- Har du mer kaker? - Kanskje, kanskje ikke.
- Skyt meg, så får dere oppskriften. - Etter at du er død?
- Skyt meg, så får du se. - Morsomt!
Vi må konferere.
- Igjen? - Ja, igjen.
Denne gangen skal jeg ikke røre meg av flekken.
Vi må kverke ham, men jeg vil ikke gjøre det-
- før jeg vet hvorfor han vil det. Noe er galt her.
Hva dreier dette seg om?
Ingen stjeler en parfymelast og penger bare for å bli drept.
Det fins nok av andre måter.
Jeg vil ha hele historien, men det gjør jobben vanskeligere.
Man navngir ikke grisene man lager pølser av.
Og derfor burde vi ikke snakke mer med ham.
- Vanskelig. Han er interessant. - Det er han.
- Og kakene hans, da? - Har du smakt bedre kaker?
Om vi slapp å drepe ham, skulle han få bake til oss hele tiden.
Tenk om han baker brownies også?
Vi ville bli smellfeite, men det ville være verdt det.
Vi gjør som vi sa før. Vi løper inn og skyter ham.
- Har du flere patroner? - Nei.
- Hadde ikke du flere? - Jeg sa det for å virke proff.
Dette er jo ikke seks gubber på Chets nattklubb.
Jeg ville bare spare nok til kjolene.
Har aldri fått dreisen på dette.
Blås i det, om det ikke står øverst på ønskelisten din.
- Hvor ligger det der stedet? - Hvilket sted?
Stedet der vi kan kjøpe patroner.
Du sa dere hadde flere.
Jeg tok feil.
Jeg har en ganske skarp kjøttkniv. Jeg prøver bare å hjelpe til.
Det ligger tre kvartal til høyre på denne siden av gata.
- Kan ikke ta feil av det. - Jeg går.
- Hvorfor får ikke jeg gå? - Du ser ut som du er 12. Jeg har leg
Hold øye med ham imens og ikke glem hva jeg sa.
Trenger du noe?
Nei da.
Hvor lenge har dere vært venner?
Jeg skal egentlig ikke snakke mer med deg.
Du fikk en beskjed på svareren. Nå skal jeg tie stille.
Du har én ny beskjed.
Dette er siste gang jeg sier det til deg.
Ikke send noe mer til meg. Jeg har kastet blomstene.
Du kan ikke fikse dette. Jeg er ferdig med deg.
Jeg vil ikke snakke med deg eller høre fra deg, så la meg være i....
Jeg og Vi har vært venner ganske lenge.
I rundt tre år.
Hva sa du?
Du spurte hvor lenge vi har vært venner.
Ja, det gjorde jeg...
- Vi møttes på et sykehus. - På et sykehus?
Ja. På dokkeklinikken på Lexington.
- Kjenner du til den? - Nei.
Vi var leger. Kirurger, mener jeg. Violet sa at jeg skulle si det.
Jeg fikk aldri mareritt av å arbeide på sykehuset.
Hun er min beste venn, men iblant er jeg bekymret for henne.
Jeg ønsker ofte at jeg var mer som henne, men iblant....
Hva da?
Jeg vet ikke.
Hun minner meg om datteren min.
Var det henne på telefonsvareren?
Det er ikke så viktig. Jo, det er det egentlig.
Ikke la det distrahere deg.
- Hva er det der? - Hva da?
Numrene dere har.
Dette? Det er graden vår.
Offisielt er jeg morder nr 9 og Violet nr 8.
- Og hvordan avanserer man? - Drap. Mer effektivt enn databruk.
- Hvem er nr 1? - Ingen har noen gang sett ham.
En gang drepte han tre ninjaer med bare en neglefil.
- Hvem er det? - Stedet ligger to kvartal unna.
Ser ut som en jernvare. Det er åpent, enda det står "stengt".
- Vent, jeg må pisse. - Som vanlig.
Hvorfor skal du alltid pisse når jeg gjør det?
Du gjør det hver jævla gang!
Ikke kikk ned når du pisser ved siden av en annen mann.
- Jeg så at du kikket ned. - Jeg ser deg i ansiktet.
Du bekymrer meg noen ganger. Vet du hva pisseetikette er?
- Jeg håper hun skynder seg. - Hvem skal komme hit?
Jeg ber deg ikke avsløre hvor du har gjemt pengene.
Jeg venter besøk på grunn av noe annet som jeg gjorde.
Jeg ranet noen.
- Noen andre enn sjefen vår? - Ja.
Hvem da?
- Donnie Daffo. - Dæven...
- Du ønsker virkelig å bli drept. - Det er hans folk som kommer.
Verden er liten... Jeg og Vi hater de fyrene der.
For to måneder siden stengte de Violet inne i en søppelcontainer.
Det var som om de tok livsgnisten fra henne.
- Var det alt de gjorde? - Stenge henne inne i containeren?
Ja, det var det eneste hun fortalte.
Hva mer skulle de ha?
Russ er et svin. Han tror han er så smart, men det er han ikke.
Ikke noe å si denne gangen? Du har kanskje lært leksa di.
Hils til sjefen din. Den feige kødden må være jævla blakk-
- for å sende en liten horunge for å gjøre en mannfolkjobb.
Vi får knulle siden.
JERNVAREN DU SER ETTER LIGGER RETT RUNDT HJØRNET
Vi har stengt. Hva vil du?
- Jeg vet ikke hva du mener. - Visst gjør du det.
- Den svarte døra der bak. - Tusen takk!
Hva kan jeg hjelpe til med?
Litt kjapt nå. Kom igjen!
Se under de eskene der.
"Men du, du er jo vegetarianer!"
Ser du?
Tommelkrig!
Klappelek!
- Du er ute! - Nei.
- Se hvem som er her. - Vi traff den teite venninnen din.
- Vi måtte gi henne en lærepenge. - Du skulle sett trynet på henne.
I morges måtte vi kverke et par klovner.
Ja, og vi tok oss god tid.
Venninnen din var reddere enn de homsene.
Selv da det så riktig ille ut.
Gå til side, mindreårig.
Eller lek tøff og se hva som skjer.
Gjør som de sier, Daisy.
Får jeg spørre om noe?
- Glem det. - Spør, da!
Unnskyld?
Vær så snill...
- Alle sammen! - Vær så snill.
Flinke gutter! Men først skal dere legge vekk skyterne.
Hvorfor det? Tror du at vi er dumme, eller?
Det er hele poenget.
Dere får fullt opp med å prøve å forstå dette.
Blir dere for slitne, har jeg bare sløst bort alles tid.
Ikke la gode råd gå til spille.
Føles ikke armene tunge når dere har siktet på oss så lenge?
Vi er jo ikke bevæpnet. Hva er dere redde for?
Føles det bedre nå?
- Hvor var jeg? - Du skulle spørre om noe.
Nettopp! Takk.
Dette er spørsmålet mitt til dere: Venninnen min veier ca 43 kilo.
Til sammen veier dere et halvt tonn. Stemmer det?
Trengte dere mye hjelp til å kaste henne i den søppeldunken?
Jeg pleier faktisk ikke snakke med sånne som dere-
- men jeg syns at dere burde ha et eget tv-program-
- som heter "Donnies bitcher og deres eventyr".
Som sagt, jeg pleier ikke snakke med sånne som dere-
- for det er liksom ingen vits i det.
Hva mener du med sånne som oss?
Hva slags folk er vi?
Døde.
Hæ?
Jeg kjøpte noen patroner, men nå er jeg lens igjen.
Jeg vet ikke om du hører noe, men jeg tror at jeg gjør det.
Hva da?
Indre blødning-dansen!
- Jeg trenger din hjelp. - Jeg kommer, makker!
- Flytt deg! Jeg tar den tjukke! - Du er tjukk, bitch!
Vet du hvor jeg får kjøpt flere patroner?
Det andre stedet ble til et åsted. Det er en lang historie.
- Venter du mer besøk? - Er du sikker?
Donnies reserveteam. Kanskje de ble innkalt.
- Hvorfor kommer de ikke rett inn? - Jeg vet ikke.
Uansett hvem det er, så er jeg lens for patroner igjen.
Jeg åpner.
- Og om det er fyrene til Donnie? - Skulle ikke vi drepe deg?
- Er du sjalu? - Litt...
Ta bakveien ut mens jeg oppholder dem.
De dreper oss om de ser hva som har skjedd her. Gå nå!
- Bli med oss! - Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg gir dere et forsprang. Gå nå!
Vær så snill...
Gå nå!
- Er alt bra? Jeg hørte noe. - Alt er i orden, Dolores.
- Jeg syntes at jeg hørte noe. - Jeg også. Det kom nok ovenfra.
- Hørtes ut som det kom herfra. - Har du spurt naboen?
- Sikkert at alt er bra? - Ja visst.
Jeg må gå nå, Dolores.
- Ha det bra. - Men jeg...
Dolores...
Ha det bra.
Kom igjen.
- Politikonstabel Minocha. - Noe er galt hos naboen.
- Vi må skyte ham også. - Jeg vet det.
Vi burde gjøre det nå.
- Hvorfor? - Fordi han sover.
Det er mer barmhjertig.
Var vi ikke lens for patroner?
Jo, men jeg kan stikke ut og kjøpe noen flere.
- Vi kan ikke gjøre det ennå. - Hvorfor ikke?
Jeg vet ikke... Han sa at han ville være forberedt.
- Når da? - Da du var ute.
Sa han noe mer? Fortalte han hvorfor han så gjerne vil dø?
- Han sa noe... - Hva da?
Han har ondartet kreft.
Jeg har kreft i bukspyttkjertelen og den sprer seg.
Jeg kommer til å dø og jeg vil slippe den langdryge måten.
Han er ikke elsket av noen, og det gjør det enda verre.
Vi burde gå i begravelsen hans, så det i alle fall blir noen der.
Hva da? Hva er det?
Donnie vil sende noen andre til å fullføre jobben.
Gjør ikke vi det, så gjør noen andre det.
Han er uansett så godt som død! Det er bedre at vi gjør det-
- for Donnies pakk vil torturere ham i åtte-ni timer først.
Hørte du noe?
Hva skjedde med deg, egentlig? Du ser litt rufsete ut.
- Hvorfor har du det skiltet? - Dette?
- Jeg er blitt befordret av politiet. - Jeg mener alvor, Vi.
- Noe skjedde da jeg var ute. - Vil du snakke om det?
- Interessert? - Alltid.
Idet jeg har fått kulene, stormer tre tyver inn og raner stedet.
Jeg tenker bare at jeg skal ligge lavt og vente til de går.
Så ser de meg og finner ut at de skal rane meg også.
Så jeg forteller tyvene hvordan det ville krenke mødrene deres.
Mens de prøver å finne ut hvor jeg har balla, dukker politiet opp.
Fordi butikken hadde alarm? Nei. Fordi de hadde flaks? Slett ikke!
Stedet ligger et steinkast fra politistasjonen.
Straks jeg kom på det, tenkte jeg:
"Enten er tyvene dumme eller klin gærne. "
De pågriper gjengen og så spør den ene snuten om jeg er uskadd.
Hva om jeg er en av dem? Kan ikke en jente være det?
Så hører jeg bare: "Pang, pang, pang!"
Fyren bak disken begynner å skyte tyvene.
Han hadde en skyter under disken.
Kort sagt: Alle ble skutt unntatt undertegnede.
Sånn fikk jeg skiltet.
Det fløy av snuten og landet på meg. Kors på halsen!
Da tenkte jeg at det var klokt å ta bakveien ut.
Iblant er det umulig å få tak i kuler.
Og så her, av alle steder... Faen, dette er jo Amerika!
Hvordan ble du så skitten?
Jeg skled på et bananskall på tilbakeveien.
Kom, nå går vi og sjekker de kjolene.
- Hvordan går det, jenter? - Bra.
Bra. Men vi er lens for kuler igjen.
Hvorfor ikke ta skyterne deres? De har mange.
Hvorfor tenkte ikke jeg på det?
Disse fyrene har alt, Daze!
Til og med en liten blå pistol ti håndveska.
Det er rene julaften!
Har deg!
Vær så god og velg.
Bestem, du.
La meg se...
Jeg tar en.38, Daze.
Er du klar?
Ja visst.
Da gjør vi et forsøk.
Morsomt!
- Hva er det? - Er du ferdig, eller?
Hva sa du?
- Jeg spurte om du var ferdig. - Hva mener du?
- Du skulle ikke virkelig gjøre det? - Jo, det skulle jeg.
- Med den skyteren der? - Ja.
Som du vil...
- Hvorfor ikke? - Det er uprofesjonelt.
Hvordan da?
Kriminalteknikerne. Ja, kriminalteknikerne.
Ballistikken.
De dustene vil sikkert spolere alt hvis vi gjør det sånn.
De sporer skyteren til Donnies folk og så slipper sjefen å betale oss.
Eller enda verre, vi får skylden for de døde her-
- og sjefen sparker oss på grunn av overdreven vold.
For ikke å snakke om bandekringen vi har startet.
Vi kan ikke bytte ut kulene heller, for de matcher ikke våre våpen.
Gjør som du vil, men da risikerer vi å framstå som uproffe-
- og vi kommer til å bli snytt for et par lekre kjoler.
Bra tenkt, Daze. Kriminalteknikerne vil spolere det.
- Du hadde også kommet på det. - Ja, kanskje det...
- Jeg må ha meg en røyk. - Røyker du?
- Når begynte du med det? - Jeg vet ikke.
Hvor fikk du de der fra?
Fra en av de fyrene.
- Har du noe imot at jeg røyker? - Ja.
- Så du har noe imot det? - Ja, det har jeg.
Forresten, gjør som du vil.
Det spiller ingen rolle.
Jeg går ut på trappa.
Violet, tørk vekk fingeravtrykkene dine og legg skyterne tilbake.
Høres lurt ut, Daze.
Sett deg, så skal jeg vise deg noe.
Du ville bli millionær om du vasket ørene oftere.
Vær så god.
Hva skulle du fortelle?
Du hadde en hemmelighet som du ville fortelle meg.
Får jeg spørre deg om noe?
- Hvorfor er hun sint på deg? - Spør henne. Hun er din venn.
Jeg snakker ikke om Violet.
- Hun klandrer meg for noe. - Hva da?
- At mora hennes døde. - Hvorfor? Drepte du henne?
Nei. Hun døde etter at hun gikk fra meg.
- Hvorfor gikk hun fra deg? - Hun elsket meg ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg vet ikke, Daisy.
Jeg tror ikke at man kan bestemme over sånt.
Jeg var vel ikke rare ektemannen.
Hun forelsket seg i alle fall i en annen.
- Hvem da? - En tidligere kollega av henne.
Jeg kjente ham ikke. Jeg så ham bare én gang.
På avstand.
De døde i en bilulykke.
Hvorfor mener datteren din at det er din feil?
Hun visste ikke om forholdet deres.
Hun klandret meg for bruddet og ulykken som skjedde etterpå.
- Fortalte du henne alt sammen? - Nei.
Hvorfor ikke?
Hun skal huske moren sin slik hun gjør nå.
- Det er dumt. Du er dum! - Takk skal du ha.
Liker datteren din Barbie Sunday? Gjør hun det?
Ja, veldig.
Da gjorde du i alle fall noe rett.
Nå skal jeg skaffe noen kuler og få dette overstått.
Si det til Violet.
BARBIE SUNDAY AVLYST
Du liker makkeren min, hva?
Det er vanskelig å la være. Hun er en søt jente.
- Bedre enn du liker meg? - Jeg kjenner ikke deg like godt.
Det gjør ikke noe. Jeg også liker henne bedre.
Av en eller annen teit grunn vil hun la deg leve. Småunger...
Får jeg spørre deg om noe, Violet?
Savner du noen gang dokkeklinikken?
Ikke noe særlig. Jeg tror jeg vet hvor du vil hen.
Denne jobben påvirker meg ikke, bortsett fra spenningsrusen.
- Og de mennene, da? - Hvilke menn?
De du drepte.
Det var helt jævla magisk! Så du det?
Karrieremessig var nok det lille mirakelet min Mona Lisa.
Eller min Billie Jean. Faktisk...
- Har du noen familie? - Hva?
Har du noen familie?
- Det var da også et spørsmål... - Har du?
- Daisy er som familie. - Du svarte ikke på spørsmålet.
Jeg har en far et sted. Hvorfor forhører du meg?
Lenge siden dere pratet sammen? Ja vel, så lenge siden...
- Er du redd for det som skal skje? - Å bli skutt?
- Nei, jeg mener etter det. - Jeg har fundert på det.
Og?
Jeg har ikke kommet fram til noe definitivt.
Jeg er ingen ekspert, men jeg har en teori.
Jeg tror...
Jeg tror at himmelen er et sted...
...der ingen bryr seg om hvordan man ser ut.
Folk har sikkert ikke kropp engang.
De er nok bare essenser eller noe.
Og har de kropp, så er de nakne. Det var jo sånn vi kom til verden.
Har du vond rygg, kneproblemer eller dårlig selvtillit-
- så ville ikke det bekymre deg lenger der oppe.
Dessuten er alt gratis, eller i alle fall billig...
Jeg vet ikke om det er dyr der, men det ville vært kult.
Og når du går inn porten for første gang-
- så spiller de nok den der Louis Armstrong-låten.
Eller noe annet fint.
Noe av det hørte jeg av en jente jeg kjente. Hun døde.
Det er en lang historie.
Hun trodde at folk var nakne. Det var hennes idé.
- Hvordan døde hun? - Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg vil egentlig, men når jeg prøver, så går det ikke.
Kanskje jeg klarer det en dag...
Len deg fram.
- Litt snadder? - Vet du hva?
Hva da?
Her er ikke nok hull til antall skudd jeg og Daisy skjøt.
- Er det viktig? - Det kan være det.
Makkeren min har nok ikke gjort sin del av jobben.
Jeg har faktisk ikke...
...drept noen på ordentlig. Jeg har brukt løsskuddd.
Jeg passer på at vi ikke deler ammunisjon.
Hun er så treffsikker at jeg kunne brukt vannpistol.
Hva mener du?
Jeg gjør visst grovarbeidet mens hun bare skyter løsskudd.
Og så, da?
- "Og så, da?" - Ja, akkurat.
Er det ikke bedre at hun er med likevel?
Har det ikke reddet livet ditt at dere var to skyteskiver og ikke én?
Hun risikerer faktisk også livet.
Har ikke vennskapet deres hjulpet deg å bevare forstanden-
- på din vandring gjennom livet?
Det fins fremdeles prinsipper.
Vi har regler, og uansett grunn, så har hun brutt dem.
Ene dagen skyter man løsskudd, den neste går man med mikrofon.
Hva har du tenkt å gjøre med det?
Hvis mistanken min stemmer, så må jeg drepe henne.
Trodde Daisy var vennen din.
- Jeg kommer ikke til å like det. - Du sa hun var som familie.
Ja, men hun forstår at det er forretninger.
Regnet med at hun ville ryke først. De gode gjør ofte det.
Har du en hårføner?
RØR DEN, OG DU DØR
Enhet 42, kom?
Enhet 42, sentralen anroper.
- Hun har gått. - Daze?
- Hun gikk nettopp. - Hvem da?
Rose.
- Var hun i live? - Vet ikke. Hun spurte etter deg.
Hva sa hun?
"Jeg leter etter makkeren din." Det var akkurat det hun sa.
- Var det alt? - Nei.
Hun sa at roser var døde, og fioler likeså.
Så forsvant hun bare.
- Hvor lenge har du vært her? - Hun er høyere enn jeg trodde.
Hvor lenge har du vært her, Daze?
Jeg vet ikke helt.
Tiden er i ulage nå, så jeg vet ikke. Jeg mister hele tiden flyene mine.
Hva er det der?
Den der? Det er hans, han fyrens.
Rose er tilbake!
Hallo, nr 9.
Jøss...
Er du?
- Jeg har alltid trodd du var... - Hva da?
...en fantasi. Eller en gutt.
Vet du hva jeg har gjort i dag?
Jeg har holdt øye med deg og makkeren din.
Makkeren din er klin gærn og hun vil få oss i vansker-
- og vi kan ikke la det skje, i hvert fall ikke jeg.
Det tillater jeg ikke.
Vet du hvilken elendighet den slaktingen hennes forårsaker?
Jo, det skal jeg si: To av dem hun kverket var forlovet.
Vet du hvem de skulle gifte seg med? Politisjefens stedøtre.
Du kan banne på at sjefen vår kommer til å få skylden for alt.
Sammenliknet med det ville en bandekrig være rene søndagsturen.
- Det lå en død fyr i trappa. - Han så meg.
Får jeg spørre om noe?
- Jobber du alltid alene? - Ja.
Er det ensomt?
- Hvorfor spør du om det? - Jeg bare lurer.
Gå tilbake til jobben. Jeg er sen til balettøvelsen.
Avslutt jobben eller ta følgene.
Er det forstått?
Hør her, nr 1. Jeg skjønner at du er sint med tanke på situasjonen-
- men det som er gjort er gjort, og makkeren kommer først.
Prøver du å drepe henne eller gripe inn, ligger du tynt an.
Jeg vet hva du er kapabel til, men vi er også proffer.
Vet du hva jeg ville bli da jeg var på din alder?
Ikke jeg heller.
Jeg liker deg. Du har tatt deg vann over hodet og er redd.
Likevel stirrer du døden i hvitøyet uten å blunke.
Det er beundringsverdig, men det vil ikke redde deg.
Det redder ikke makkeren din eller den nye vennen din.
Avslutt jobben eller ta følgene.
Du har en time på deg.
Jeg er lei for det jeg sa tidligere.
- Hva da? - At jeg kalte deg dum.
Det gjør ikke noe.
Fikk du tak i kuler?
Vet du hva?
Datteren din hater deg ikke.
Hvordan vet du det?
Jeg vet det.
Hvordan kan du vite det?
Du har jo ikke truffet henne engang.
Det har ikke noe å si.
- Jeg vet at hun ikke hater deg. - Hvordan vet du det?
Jeg er også noens datter.
- Vi? - Hun gikk.
- Hvor gikk hun? - Hun skulle kjøpe flere kuler.
Hør nøye etter nå, Daisy.
Når hun kommer tilbake-
- så vil jeg at du skal gjøre det av med meg.
Det er veldig viktig.
Hvorfor akkurat jeg?
Fordi vi er venner, ikke sant?
- Det er vi vel, men... - Kan du love meg det?
- Det kan jeg ikke. - Lov meg det.
- Men jeg kan ikke. - Du må gjøre meg den tjenesten.
- Ikke motsi meg, April! - Men jeg er jo Daisy.
Lover du det?
Si det!
- Jeg lover. - Lover du det?
Var det ikke det jeg sa?
Jeg vil vise deg noe.
Jeg prøvde å gi datteren min den, men hun kastet den på meg.
Jeg tror dere er samme størrelse. Vil du prøve den?
Jeg venter i naborommet.
Jeg kjøpte kulene. Du aner ikke hvor mange steder...
Hva skjer?
Hvordan ser jeg ut?
Helt ok. Hvor fikk du den fra?
Han ga meg den.
Hvorfor det?
Jeg vet ikke, Vi.
Får jeg snakke med deg?
- Har det rablet for deg? - Hva er problemet?
- Du får låne den, om du vil. - Jeg driter i kjolen!
Sikkert...
Du er ikke sjef over meg, Violet! Vi kjenner ingen, gjør aldri noe.
- Jeg gikk ikke på skoleball som deg! - Vær glad for det.
De ville ledd av deg. Sånn er det å være annerledes.
Alle er ikke sånn, Vi. Hva så, om de hadde ledd?
- Du har ikke hatt det som meg. - Nei, og det har gjort deg så redd.
- Jeg er ikke redd! - Jo, det er du, Violet.
Du stoler ikke på noen eller noe. Det har du aldri gjort.
Jeg stolte på deg!
Hva?
Jeg sa at jeg stolte på deg.
- Når sluttet du å stole på meg? - Straks jeg så den jævla kjolen!
- Det passer vel bra... - Hvorfor det?
For nå har du ingen ting igjen.
Hva er det du vil si? Si det igjen, om du tør!
- Du hørte hva jeg sa! - Jeg skal grisebanke deg!
Slutt, din bitch! Du ødelegger den nye kjolen min!
Husverten min kom forbi. Jeg tullet bare litt med henne.
- Jeg har aldri skutt før. - Hvordan føltes det?
- Skal du ha nye sko også? - Hold kjeft!
- Hold kjeft selv! - Tving meg!
- Violet! - Hva er det?
Jeg glemte det nesten. Jeg har noe til deg også.
Har du?
- Hvorfor gir du meg det? - Du har et unikt syn på verden.
Nå kan du dele det med andre, på en ny måte.
Tusen takk.
Jeg vil snakke med politiet, takk. Ja, det er min adresse.
Hva gjør du?
Han skal skrive et brev.
- Hvem til? - Til hvem?
- Datteren sin.
Jeg skriver det for deg.
Greit.
Takk.
- Hvor langt hadde jeg kommet? - "Kjære April..."
- Er det alt? - Ja, foreløpig.
Kjære April...
Jeg vet ikke om du noen gang kommer til å lese dette-
- men jeg håper det.
Uansett... Det er på tide at vi endelig snakker sammen.
Vær så snill å ta godt vare på deg selv.
Jeg har satt inn penger på bankkontoene dine.
Bruk dem til utdannelsen din.
Det ville din mor også ha ønsket.
Ikke bekymre deg for de døde mennene i badekaret.
Det er slett ikke slik det ser ut-
- og dessuten er det en lang historie.
Iblant, helt uten grunn-
- tenker jeg på deg og smiler.
Jeg tenker ofte på den dagen-
- da vi dro til kjøpesenteret på bursdagen din.
Moren din hadde influensa, så hun ba oss dra dit uten henne.
Jeg husker du kom bort fra meg og gikk deg vill.
To timer senere fant vi endelig hverandre.
Vi omfavnet hverandre og du ville ikke slippe taket.
Så kjøpte vi oss iskrem-
- og pratet hele veien hjem.
Det var nok den lykkeligste dagen i mitt liv.
Jeg vet at jeg ikke var verdens beste far...
Men jeg gjorde så godt jeg kunne.
Nå vel....
Jeg har etterlatt deg alt det jeg kan.
Glad i deg. Pappa.
PS.
Dette er ikke min håndskrift...
...for jeg lot en venn skrive det for meg.
Legg det i leiligheten når dere går, så kommer hun til å få det.
Jeg er glad for at dere jenter kom innom.
Ellers hadde jeg ikke skrevet det.
Daze?
Vi må gå nå, Daze.
Han sa ikke hva han het engang, Vi.
Kom nå.
Sykkelen er vekk.
Ja visst.
BARBIE SUNDAYS KJOLER ER HER!
- Nå har vi kjøpt dem. - Ja.
- Din var helt nydelig på deg. - I like måte.
Vi har ikke snakket ordentlig sammen siden den der dagen.
- Er alt bra mellom oss ennå? - Ja. Klart det er.
Så bra.
- Er du sulten eller noe? - Ikke noe særlig.
- Jeg tenkte å gå en tur. - Ja, blås i maten.
Jeg trenger en høneblund.
Skal jeg ta med posen din hjem? Ikke det?
Bare det ikke er Russ.
- Det er faren min. - Er det sant?
Jeg skulle ringe pizzasjappa, men i stedet ringte jeg til ham.
Det er en lang historie.
Vent litt, Phil.
Vi ses, Daze!
Hei, pappa.
April?
Er du April?
Hei.
Jeg var venn av faren din.
Jeg ville bare fortelle deg at jeg var en venn av ham...
...og at han snakket mye om deg.
Han ville også at jeg skulle gi deg noe.
- Hva er det for noe? - Barbie Sundays nye kjole.
Er det sant?
Jeg tror at den burde passe.
Det er en ting til oppi der.
- Takk. - Ingen årsak.
Faren din var et bra menneske, April.
Han sa dere gikk dere vill i kjøpe- senteret og spiste is etterpå.
Vel...
Vi ses.